Емоції та хвороби: як психосоматика впливає на ваше здоров’я

Мозок людини є надзвичайно складною системою, можливості та кордони впливу якої й досі до кінця не з’ясовані. Вся багатогранна особистість людини, її свідомість, думки, реакції, емоції, переживання та відчуття містяться саме там. Це чудово розуміли ще наші предки, які сприймали мозок і тіло нерозривно один від одного, а більшість релігій і донині  культивують у прихожанах чистоту помислів, прийняття, умиротворення, вміння опановувати свої думки й емоції.

Однак, із XVII століття медики почали вперто розмежовувати мозок і тіло на дві незалежні складові. Відтоді повелося і чітке розділення  хвороб на душевні та тілесні, яке й досі продовжує існувати. І лише нещодавно людство знову почало придивлятись до впливу психічного на фізичне та вивчати детальніше це питання. Так своє нове дихання отримав термін «психосоматика», котрий навіть переріс в окремий, але не всіма визнаний напрям у медицині та психології.

Як і у відомому мультику «Думками Навиворіт», всі спогади, до яких доторкалась героїня «Печаль» темніли, так і наше самопочуття може гіршати від шквалу поганих емоцій. Саме психосоматика вивчає впливи психологічних факторів на динаміку захворювань. Цей термін походить від грецьких слів «psycho» — душа і «soma, somatos» — тіло. Його ще у 1818 році вигадав німецький психіатр Йоган-Крістіан Гейнрот. Лікар стверджував, що негативна емоція, котра вкорінилася у пам’яті людини, або ж регулярно повторюється у її житті отруює не лише душевне, а й фізичне здоров’я.

Звернувши увагу на процеси організму ми зрозуміємо, що Гейнрот не помилявся. Переживаючи негативні емоції та знаходячись у стресі ми отримуємо не якусь ефемерну, а абсолютно конкретну відповідь на це від організму, як то спітнілі долоні, раптовий жар чи холод, тремор, збите дихання, затиснута мускулатура, блідість чи почервоніння обличчя тощо. Бо емоції — процес психофізіологічний. І, звісно, не слід забувати про гормони, які інтенсивно виробляються у таких умовах: адреналін, норадреналін, кортизол та інші.

Варто розуміти, що і негативні емоції та почуття і гормони, які вони провокують і навіть тілесні прояви є важливими. Адже організм людини — це продукт еволюції, а такі емоції як страх, тривога, злість, роздратування, гнів, лють, ревнощі допомогли нам вижити і досі стоять на сторожі всіляких небезпек. Водночас людина має ще й цілий букет так званих необов’язкових емоцій-конструктів, як то горе, печаль, розчарування, заздрість, образа, почуття провини, зловтіха, ворожість, мстивість, зневіра тощо. Безумовно, вони всі потрібні нам для переживання певних обставин та вираження конкретних станів, але ключовим тут є поняття міри. Суть емоції — бути коректно прожитою. Ось тут і криється головна проблема: людина не проживає і відпускає, а постійно живе із деякими із зазначених вище емоцій, буквально перебуваючи у них. Організм у певний момент не витримує такого тиску і трапляється захворювання.